Du får låna en videobandspelare tills du skaffar en egen.
Kom ner till butiken, Lydia, och känn efter om du är intresserad.
Var det Phyllis på bokföringen som bad dig ringa?
Nej, du har vunnit en tävling! Du har precis...
Det här blir svårt.
Jag måste värma upp.
Jag heter Anne Morrow Lindbergh. Jag hittar inte mitt barn.
Jag visste att jag kunde få dig att le.
En låt och sen går du.
Jag är på uppdrag, Jack.
Herregud, tänk att jag är "du" med såna här typer.
-Kan jag hjälpa till? -Jobbar det en Lydia här?
-Jag kan ringa henne. -Det är personligt.
-Jag måste framföra det själv. -Stanna!
Lydia Sinclair?
Det måste vara du.
Vårt kort.
-Du ska liksom jobba här. -Vad ska jag göra?
-Sortera eller nåt sånt. -Om jag måste, så.
Det här blir bra. Du luktar som en granskog.
Hej. Jag heter Lydia Sinclair.
Hej, hur står det till? Gratulerar, jag heter Jack Lucas.
-Anne Napolitano, ägaren. -Hej. Gratulerar.
Och detta är vår medarbetare...
-Parry... Parry... -Parry Parry?
-Nej, bara Parry. -Som Moses.
Hur fungerar det här?
Först fyller du i det officiella medlemskortet.
Sen plastar vi in det åt dig.
-Kan du plasta in kortet, Parry? -Visst.
Det här räcker i ett år. Sen kan du förnya det med medlemsrabatt.
Men inte gratis, va?
-Du får tio videor. -Gratis?
-Gratis. -Bara de tio första.
Sen kostar det 2,99 dollar per film.
Gå. Gå!
-Kan jag hjälpa till? -Nej, tack.
-Helvetets hantlangare. Bra val. -Jag gillar inte skräckfilmer.
Vad sägs om...
Purpurbrödet? Det är en ny Speizak-film. Låt mig se...
Det utspelas på ett polskt bageri. Polskt...
Polskt bageri! Därför är det textat.
Jag gillar inte polska kärlekshistorier.
-Jag gillar musikaler. -Musikaler?
De är här borta. Här är underhållningen.
Här har vi en Fred Astaire-film. Den är bra. Jolson. Och...
-Har ni nåt med Ethel Merman? -Ethel Merman?
Vi har inte nåt med Ethel Merman.
-Vilken bluff! -Ruttet.
Jag beställde visst några filmer...
-Gjorde du det eller inte? -De kommer snart.
Jag kommer tillbaka.
Ert kort, miss Sinclair.
Snygga naglar. Vilken manikyrist går du till?
Jag gör det själv. Jag har jobbat på skönhetssalong.
-Jag gillar filmstjärnor. -Anne ger manikyr till andra.
På fritiden. Hon kan göra dina naglar.
Hur mycket?
-Du är medlem, vi kan... -40 dollar.
40 dollar?
40...
Kör till.
-När kan du göra det? -Jag vet inte...
I kväll?
-I kväll. -I kväll.
I kväll.
Tack.
Manikyr är en sak.
-Middag med främmande är nåt annat. -Det blir avslappnat.
-Hon tittade inte på honom! -Det är ingen träff.
Har du nån mer mjölmat?
Nej, så klumpig jag är!
Tack.
Jag har varit ute med lodisar, men de var snygga.
Det är den enda orsaken.
Maten smakar utsökt, Anne.
Du är en fantastisk kock, och du har så fina...tallrikar.
Han försöker inleda ett samtal, Jack.
Prata med honom. Han bits inte.
Tack.
Ingen orsak.
Du är en vacker kvinna. Du har eget företag.
Konstigt att inte nån kille har lagt beslag på dig.
Är du överraskad?
Jag har väl inte mött den rätte än.
Jag är chockerad.
Med en fruktsam kropp som din...
-Man är galen om man låter bli. -De flesta män är galna.
-Nej. -Jo.
En fantastisk kvinna går till spillo inför mina ögon.
Det här är skandalöst! Jag tänker inte lyssna mer!
Nej! Kom igen! Jag är din man!
Låt oss göra det här och nu! Låt oss gå dit gräset gror!
Skåda mitt trollspö och befria dina gyllene klot!
-Du vet vad jag menar. -Är du från vettet?
-Vilket fint sätt att säga... -Jack!
-Dra upp gylfen, Jack. -Det tog sin tid.
-Vad har du för kavajstorlek, -50? -Ja.
Det här funkar.
En kvinna som du borde inte gå till spillo.
Välkommen. Kom in.
Jag har aldrig varit i en lägenhet ovanför en butik förr.
Man går alltid förbi dem på gatan, men man tror inte att nån bor i dem.
-Vill du ha nåt? Kaffe? Te? -Nej.
-Tequila? -Nej.
-Kommer det att göra ont? -Det beror på dig.
Vill du inte ha nåt att dricka?
Slappna av och njut.
-Det här är lera. -Vi tvättade av det.
Du kommer att bli stilig.
Det är bra lera.
Stäng munnen.
Läpparna.
-Stäng. -Vad gör du?
Så där.
Nu kan du slappna av.
Har du nån hjärtevän?
Ser det ut som det?
Du behöver inte säga så. Det är ingen tokig idé.
Du är frisk, har jobb och är inte vindögd.
-Nej, jag har ingen hjärtevän. -Okej, bra.
-Det är inte så lätt nuförtiden. -Vadå?
-Att träffa folk. -Jag håller fullständigt med.
Jag har gått på träffar längre än jag har haft körkort.
Jag har aldrig varit på en träff.
Det är en vämjelig process. Du har inte gått miste om nåt.
-Stå stilla. -Jag är så exalterad.
Kände du dig så här när du träffade Anne?
Hon är fantastisk. Hon älskar dig för mycket. Men du älskar henne också.
Du gör det. Du uppför dig bara som ett svin ibland.
Ursäkta.
Min mor ringer varje vecka. Det är som en evig mardröm.
" Har du träffat nån?" " Nej, mamma." " Hur ska det gå?" "Vet ej, mamma."
Vilken tur att jag har flyttat hemifrån!
Otroligt att du höll ut så länge.
Om jag måste bo hos min mor skulle jag ta livet av mig.
Vissa är skapta för att leva ensamma.
Jag tror att jag var man i ett tidigare liv.
Jag förlustade mig med kvinnor. Och nu...
...betalar jag för det.
Det vore lättare om jag kom ihåg nåt av förlustandet.
Du gör det alldeles för komplicerat.
Vad är problemet egentligen?
Jag gör inte intryck på folk.
På firmafester arrangerar jag smårätterna-
-medan folk äter dem, så att faten ska se fulla ut.
Jag börjar aldrig prata med folk.
Jag vet inte hur jag ska inleda samtalet.
Du måste vara lite snällare mot dig själv.
Ett samtal lever sitt eget liv.
Du måste lita på det.
Titta på oss.
Vi har...
-...ett mycket fint samtal. -Jag betalar dig.
Sluta med det där. Jag gör inte folk tjänster.
Jag pratar med dig för att jag vill det.
Du är kanske ingen supermodell.
Tänk så trist om alla var det.
Du gör det bästa av det du har. Du är inte osynlig.
Vill du ha en personlighet? Pröva det här:
Du kan vara en riktig satmara.
-Är det sant? -Ja.
Helt säkert?
Du kan ta min plånbok, så du kan betala för middagen.
Du är snäll som gör allt det här för mig.
Jag är rädd.
Jag känner så starkt för henne. Jag är rädd att det händer nåt hemskt.
Det kommer inte att hända nåt.
Både Anne och jag är där. Det händer ingenting.
-Jag är ändå rädd. -Det kommer att gå bra.
-Du ser bra ut. -Du också.
-Kom ihåg att andas. -Jag ska andas.
Anne... Anne!
Parry. Det här är Lydia Sinclair som vann tävlingen.
-Vad har ni sysslat med? -Vi tänkte att det var dags att äta.
Vad säger ni om kinamat?
-Vill du äta med oss? -Nej, tack.
-Passa naglarna! -Jag måste hem.
Jag också.
Vad var det jag sa? Det är bara middag.
Du ska genomföra det här.
Då har du nåt att berätta för din mor.
Du följer med!
Okej.
-Vad gör du? -Ibland läser jag.
Men för det mesta räknar jag ut produktionskostnader...
...från inbundna förstaupplagor till pocketutgåvor.
-Efter pocketutgåvan tar andra över. -Det låter verkligen spännande.
-Varför det? Det är inte spännande. -Varför inte?
Dina beräkningar avgör om en bok blir utgiven eller inte.
Det kan vara en bok som förändrar folks sätt att tänka.
Vi publicerar mest billiga kärleksromaner.
Säg inte så. Det är inget fel på kärlek.
Kärleken innehåller passion...
Det handlar om fantasi, skönhet...
Dessutom kan man hitta vackra saker bland skräpet.
Klimp! Jag skulle kunna äta upp allihop!
Varsågod.
-Te? -Ja, tack.
Hoppsan.
Ursäkta.
Det är hett.
Hjälp henne.
Vad tror du?
De är som skapta för varandra.
Skrämmande, men sant.
Har du den?
Jag har den. Du har den.
Såg du när hon åt nudlar?
Hon hade nudlar i håret!
Sen började de med klimpen.
-Spelade hockey med dem på bordet! -Det var broccoli!
Nej, det var klimp. De slog den med ätpinnarna.
-Sluta! Jag orkar inte mer! -Och som de rapade...
-Hejsan, Lydia! -Se dig för!
Berätta mer om dig själv. Jag vill veta allt.
-Det finns inget mer att berätta. -Säg inte så.
-Det är sant. -Det räcker för mig.
-Jag tror att hon föll för honom. -Jag trodde inte jag skulle klara det.
-Amor vincit omnia. -Va?
Det är latin. Det betyder " kärleken övervinner allt" .
Jag menar inte oss. Jag menar alla andra.
-Tror du att det fungerar? -Vem vet?
Folk kan vara i samma rum utan att hitta varandra.
Andra kan vara på motsatt sida av jorden-
-och ingenting kan skilja dem åt. Vem vet?
Om något är ödesbestämt...
-Vad är det? -Ingenting. Fortsätt.
Du måste vara stolt över dig själv.
Du gjorde nåt bra för någon i kväll.
Jag var stolt över att vara med dig i kväll.
Du var fantastisk.
Tack.
Ingen orsak.
Ångkokt kl¡mp!
Moo Shu fläskkött!
-Du behöver inte säga så. -Jag säger aldrig nåt jag måste säga.
Du behöver inte säga snälla saker till mig.
Det är gammaldags jämfört med vad vi ska göra.
-Vad ska vi göra? -Du följer med mig hem.
-Du är visst attraherad av mig. -Ja.
Och...
Du vill följa med upp på en kopp kaffe.
-Jag dricker inte kaffe. -Då tar vi en drink.
Vi pratar lite, lär känna varann och slappnar av.
Och sen ska du...
...sova över.
Och i morgon bitti vaknar du...
...och då är du frånvarande.
Du har inte tid att äta frukost.
-Du tar kanske en kopp kaffe. -Jag dricker inte kaffe.
Och sen byter vi telefonnummer.
Du går...
Och du ringer aldrig.
Jag går till jobbet och mår toppenbra...
...den första timmen. Men sakta men säkert förvandlas jag till en skit.
Jag vet inte varför jag utsätter mig för det här.
Det var trevligt att träffa dig.
God natt.
Ursäkta mig. Vänta!
Ursäkta. Vänta lite.
-Vänta. -Jag mår inte bra.
Inte konstigt. Vi träffades, älskade och separerade på 30 sekunder.
Jag minns inte ens den första kyssen.
-Det var väldigt fint att träffa dig. -Ja, men nu borde du nog hålla tyst.
Håll tyst. Snälla...
Jag följer inte med upp. Jag hade inga såna planer.
-Har du inte lust? -Visst har jag lust.
Jag har ståfräs storlek Florida.
Jag vill inte att det bara blir en natt.
Jag måste bekänna en sak.
-Är du gift? Är du skild? -Nej.
-Har du nån sjukdom? -Nej!
Jag är förälskad i dig.
Det är inte bara från i kväll. Jag har känt dig länge.
Du kämpar dig ut ur kontoret varje dag kl. 12.00.
Du föses tillbaka, men kommer ut igen. Jag följer dig till lunch.
Om du köper en pocketbok, har du en bra dag.
Jag vet vad du beställer. På onsdagar äter du kinamat.
Du köper hårda karameller innan du går tillbaka till jobbet.
Du avskyr ditt jobb och du har inte många vänner.
Ibland känner du dig virrig och inte lika vacker som alla andra.
Du känner dig ensam och avskild...
Jag älskar dig.
Du är det bästa som nånsin hänt mig.
Jag skulle svimma för en kyss.
Jag ska inte vara frånvarande.
Jag kommer tillbaka i morgon och ringer, om jag får.
Men jag dricker inte kaffe.
Du menar allvar.
Eller hur?
Fel dörr.
Du kan ringa.
Hon gav mig inte telefonnumret.
Snälla, låt mig få uppleva det här!
Låt mig få uppleva det här!
Var är du?!
Vi är less på er!
Tack.
Jag har det bra, Lou.
Jag hade några personliga problem att lösa.
Jag vill jobba igen. Är det möjligt?
Ja, jag förstår det.
Ja, det är jag.
Jag ska inte göra det.
Det ska jag.
Bra! När då?
Tisdag passar utmärkt, Lou. Vi ses då.
Tusen tack. Ha det bra.
-Vem är Lou? -Han är min agent.
-Jag ringde min agent. -Vad sa han?
Jag kan börja jobba om jag vill. Jag kan åka dit...
-...prata med honom. Sen är allt bra. -Men det är ju fantastiskt!
-Har du sett min kavaj? -l badrummet.
-Jag har bryggt kaffe. -Har du bryggt kaffe?
Du ska börja jobba och du har bryggt kaffe? Det här är fantastiskt!
Vet du vad?
Nu när vi har två inkomster...
...kan vi skaffa större lägenhet. Vi ska inte förhasta oss...
Men jag vill börja leta direkt. Kanske en trea.
Kanske en vindsvåning.
I till exempel Brooklyn...Heights?
Vad?
-Vill du inte pendla? Okej, vi kan... -Kom hit.
Du är en fantastisk kvinna.
-Ska du ge mig dödsdomen nu? -Nej. Jag vill prata om det här.
Det har hänt så mycket...
...att det är bäst för oss bägge...
...om vi tar det lite lugnt.
Ta det lugnt? Har vi haft för bråttom?
Det här året har varit väldigt tungt för mig.
Äntligen har jag skallen ovanför ytan.
Jag vet mycket mer nu, och vill inte göra fler misstag.
Jag behöver lite tid att fatta de rätta besluten.
-Vänta. Jag hänger inte med. -Jag borde kanske...
...vara ensam ett tag.
Nu när jag vet mer, känner jag...
...att jag borde tänka på karriären, nu när allt ordnat sig.
För det första... Låt mig säga en sak.
Du vet inte ett skit.
För det andra... Har vi gjort nåt annat än tagit god tid på oss?
Har jag nånsin pressat dig?
Nej! Hur mycket tid behöver du?
Jag älskar dig, du älskar mig.
Vill du få fart på karriären? Jag tycker att det är jättebra.
Jag vill vara med när det händer.
Vad är det du behöver tid att tänka på?
Jag ska fråga dig en sak.
Älskar du mig?
Jag vet inte.
Kan du inte ens ge mig det?
Herregud, Jack! Vad hade du tänkt göra?
Packa ihop och skriva en lapp när du träffar nån ny?
-Jag sa bara att jag behöver tid. -Skitsnack!
Om du tänker såra mig, gör det nu! Dra inte ut på det, din fegis!
Okej, då packar jag mina grejer.
Vad har du hållit på med? Kan du berätta det?
-Vi fick ut nåt av det, båda två. -Vad fick jag ut av det?!
Det jag fick, kunde jag ha fått av vem som helst när som helst!
Är det kul att leva med dig med ditt dåliga humör och dina problem?
-Tror du att det var underhållande? -Varför var du ihop med mig då?
För att jag älskar dig.
Din dumma jävel...
Nej, sluta. Du får inte vara snäll.
Vi ska inte låtsas vara vänner...
...så du kan lämna mig utan att må dåligt.
Jag är ingen modern kvinna.
Om det är slut så säger vi att det är slut.
Min plånbok? Vad menar du?
Han hör dig inte.
Dr Mandeville. Jag jobbade när han kom in.
Jag har sett hans journal. Han har varit här förut.
Han var katatonisk och okommunicerbar.
Han har blivit misshandlad. Han har hjärnskakning.
-Han blir väl frisk snart? -Tyvärr inte.
Skadorna är inte problemet. Han återupplever katatonin.
Han kan vakna igen om en timme, 1 3 månader eller 1 3 år.
Det är omöjligt att säga.
En person kan återuppleva en tragedi långt efter det att den hände.
Jag läste att hans fru dog. Är ni släkt med honom?
Det spelar ingen roll. Vi skickar tillbaka honom till samma institution.
Och om jag var släkt med honom...?
Du kan vårda honom hemma, men jag avråder det.
Han behöver läkarvård.
Du kunde ha skrivit på papperen.
Beklagar.
Stackars Lydia.
Hon möter äntligen sin prins, och han faller i koma.
Vissa kvinnor har bara otur.
Jag ringer dig!
Svaret är två dvärgar och en melon.
Jag slutar här. Ha en härlig helg. På måndag får vi besök av Ben Starr-
-stjärnan i det nyligen nedlagda TV-programmet On the Radio.
Från en klåpare till alla förvirrade lirare:
Jag älskar er och jag är snart tillbaka.
Lou, jag vill ha ett erbjudande, annars kan de glömma det.
Säg att jag pratar med kabelfolket om en talk-show... Vad?
Beths far ordnar det. Nej, han äger det.
-Jag stör ingen... -Flytta på dig.
-Jack? -Försvinn.
Jack! Det är jag! Lägg av! Jag känner honom!
Jack! Minns du mig? Venedig!
Du känner mig, Jack. Får jag prata med dig?
Vi har tillbringat tid tillsammans!
Känner du honom?
Varför vill du inte prata med mig? Släpp mig!
Det är en komedi om hemlösa. Den är inte deprimerande.
Vi vill föra ut frågan om de hemlösa på ett ballt sätt på TV.
Vi har tre knäppa hemlösa typer.
De är smarta. Knäppa men smarta.
De gillar att vara hemlösa. De gillar frihet och äventyr.
Det handlar om livsglädje, inte om pengar och politik.
Det bästa av allt är titeln: Home Free.
Jag ryser.
-Tänker han försvinna nu igen? -Nej.
Han gick på toaletten. Jag ska kolla.
Helvete!
-Där. -Vad då?
Det är en graal.
Den heliga graalen.
Har en miljardär på 5th Avenue den heliga graalen i sitt bibliotek?
Vem kunde tro att det fanns nåt gudomligt på Upper East Side?
De sa att du var den utvalde.
Henry Sagan?
Jag lämnade lakan till Parry för ett tag sen.
De var limegröna med vattenmeloner på.
De är i tvätten. Läkaren hade en liten olyckshändelse med sprutan.
Se till att han får dem när de är rena.
Hej. Det är Jack.
Hur är läget? Du ser ut att må bra. Jo, det gör du.
Kan du inte vakna för min skull?
Det är inte över, va?
Du tror att jag ska göra det, va?
Glöm det. Aldrig i livet!
Jag känner inte ansvar för någon.
Alla råkar ut för problem. Jag är inte Gud.
Jag bestämmer inte...
Folk överlever.
Säg nåt!
Allt har gått bra. Jättebra.
Jag ska få ett eget TV-program.
Ett otroligt förmånligt erbjudande.
Jag har en otroligt jävla snygg flickvän.
Jag lever ett otroligt jävla liv.
Ligg inte i din behagliga koma-
-och tro att jag riskerar det på grund av dig!
Jag har inte ansvar för dig!
Jag känner inte skuld. Du har det lätt. Jag är där ute...
...varenda jävla dag...
...och försöker komma på vad fan jag sysslar med.
Oavsett vad jag har, känner jag mig tom.
Jag tycker inte synd om dig. Det är lätt att vara galen. Försök vara jag!
Jag gör inte det. Jag tror inte på den där skiten.
Säg inte att jag är utvald.
Det är inget ovanligt med mig.
Det är jag som styr mitt öde-
-och inte nån flygande, fet fé!
Jag tänker inte riskera livet för att hitta nån bägare-
-för att ha grönsaker i! Jävla idiot!
Vad ska jag göra?
Bägare...!
Kör till. Låt oss säga att jag gör det.
Om jag gör det här...
...är det inte för att jag känner att jag måste...
...eller p.g.a. nån förbannelse eller skuldkänslor. Om jag gör det...
Om jag gör det, och jag menar om...
...så är det för att jag vill göra det för din skull.
Så är det.
För din skull.
Vänta här.
Helvete!
Bra.
Nu hör jag hästar. Parry blir nog glad.
Radiokändis blev galen under uppdrag åt Gud.
När de spärrar in mig, hoppas jag att de placerar mig intill honom.
Helvete!
Tur att ingen tittar upp i den här stan.
" Lannie Carmichael"
"Julen 1932"
Fan.
Hallå! Kom igen! Vakna!
Herregud.
Jag höll min del av avtalet.
Här är din bägare.
Tänker du vakna nu?
Vill du tänka på det ett tag?
Låt gå.
Ta den tid du behöver.
Jag drömde, Jack.
Jag var gift.
Jag var gift med en vacker kvinna.
Du var också med.
Jag saknar henne, Jack.
Är det i sin ordning?
Kan jag sakna henne nu?
Tack.
SJÄLVMORD AVVÄRJT AV INBROTTSTJUV
Allegro! Kom igen!
Hej, älskling. Var har du varit?
Hej. Vad ska det här betyda? Varför gråter du?
Är du min flicka?
Ja.
Jaså...
Vad förväntar du dig? En applåd?
Vad är det?
Varför är du här?
Kom du för att hämta resten? Det brann upp.
En olyckshändelse.
Gör inte det här, Jack.
Du kan inte bara stå där och tiga och låta mig sköta snacket.
Varför har du kommit?
Jag...
...älskar dig.
Vad?
Jag hörde inte vad du sa. Kan du upprepa det?
Jag tror...
Jag har insett...
Jag älskar dig.
Jaså, du älskar mig?
Jävla skitstövel!
Är det inte en vacker kväll?
-Titta. -Vadå?
De rör på sig.
-Är det jag som gör det? -Är du galen? Det är vinden.
God natt, Manhattan!
-Säg god natt, Jack. -God natt, Jack!